Natàlia Bonjoch i Marc Tresserras. Vic
A Vic el fred ja treu el cap, es nota que ja estem a mitjans de novembre. Són dos quarts de deu del matí del dimarts i amb la majoria d’estudiants ja a classe, l’Elisabet i la Pilar arriben acompanyades de la Laia, l’educadora social, a l’entrada principal de la Facultat de Miramarges per muntar la parada. Són membres del Centre Ocupacional de Calldetenes i venen cada dimarts a la Universitat de Vic per vendre productes propis elaborats per la Fundació Sant Tomàs. L’Elisabet i la Pilar són persones amb discapacitat intel·lectual o amb dificultats en el desenvolupament i participen en activitats com aquestes per millorar les seves competències personals. Es nota l’energia que desprèn algú quan té ganes d’aprofitar el dia perquè en un tancar i obrir d’ulls tenen la parada instal·lada al costat d’una de les portes d’entrada de la facultat. A l’estiu aprofitaven l’escalfor del Sol per posar-la al pati però amb l’arribada de l’hivern “hi estan millor a dins i amb la calefacció posada”, ens expliquen amb un somriure.
![](https://s3-eu-west-1.amazonaws.com/el9nou/images/2019/11/WhatsApp-Image-2019-11-15-at-16.38.49.jpeg)
Sense distreure’s ni un segon, serveixen les primeres magdalenes als estudiants i també a professors que s’atansen per esmorzar i fer un cafè calent. Es nota que és l’hora d’esmorzar perquè tothom qui passa per davant de la parada es mira les magdalenes amb ulls de desig. Un cop ja no hi ha ningú fent cua, aprofitem per parlar amb elles i interessades escolten amb atenció les preguntes que els hi fem. “Cada dimarts muntem la parada però amb gent diferent, cada dues setmanes ens tornem en un grup de 9 persones” explica l’educadora social, “a nosaltres avui ens ha tocat venir al matí, a la tarda vindran dues persones més”. L’Elisabet ja no para massa atenció, sembla entretinguda preparant els sobres de cafè, com si de cop s’hagués convertit en vident i sabés que estan a punt d’arribar més clients. La Pilar té més ganes de xerrar, ens mira amb ganes d’explicar-nos mil i una coses, i un cop la Laia acaba d’explicar-nos l’objectiu d’aquestes sortides, ens explica que a ella li agrada molt venir perquè “sortim del centre, passegem, parlem amb gent… m’agrada estar ocupada fent qualsevol cosa”, explica amb decisió. La Laia aprofita per ajudar a l’Elisabet a vendre els cafès, i els sobres que no ha utilitzat, els retorna al lloc on els hi correspon mentre de reüll, mira com s’expressa la seva companya Pilar.
Arriben més clients i la nostra conversa s’atura durant uns minuts, moment perfecte per observar com de bé s’organitza el triplet. La Pilar focalitza la seva atenció a la persona nouvinguda, la Laia pregunta al client què voldrà i un cop li fa saber, li ho comunica a l’Elisabet, que es posa de pressa a preparar-ho. Mentrestant, la Pilar li pregunta si voldrà també una magdalena: “En tenim d’ensucrades i d’ecològiques”, diu il·lusionada. I després de l’acceptació del client, la Pilar l’agafa orgullosa i l’embolica pacientment perquè quedi bé la presentació abans de servir-li. L’Elisabet ja té el cafè a punt. La Laia cobra i s’apunta la venda en un paper que té sobre la taula. Formen un bon equip, es nota que no és el primer cop que hi venen juntes. Un dels clients li comenta a la persona que l’acompanya que les magdalenes estan boníssimes i l’anima a comprar l’última magdalena ensucrada que quedava. La Pilar ens explica que ella no hi té gaire traça fent magdalenes i que prefereix “ajudar a les monitores a preparar els motlles” però que sí que té companys del centre ocupacional que ajuden a cuinar les magdalenes.
Un altre client es fixa en una novetat de la paradeta, les xocolates. La fundació Sant Tomàs va presentar la setmana passada els nous productes de xocolata artesana per la campanya de Nadal. Ja fa un any que va posar-se en funcionament l’obrador a la cuina annex del Centre Ocupacional de Calldetenes amb l’objectiu de “millorar les seves competències personals i alhora generar recursos econòmics per l’entitat”. La Laia li explica a la clienta la novetat d’aquestes xocolates artesanes i la Pilar ens diu gairebé d’amagat que aquesta activitat és a part dels esmorzars que fan elles a la Universitat de Vic però que estan boníssimes perquè ella ja n’ha menjat. La clienta marxa prometent que comprarà un parell de rajoles per la pàgina web de la fundació.
El Centre Ocupacional de Calldetenes no és l’únic que s’acull als esmorzars de la Fundació Sant Tomàs. Els membres del Centre Ocupacional de Manlleu es posen també al darrera del mostrador de la paradeta de magdalenes, cafès i infusions cada dimecres a l’Escola d’Art i Superior de Disseny de Vic. Ja fa cinc anys que gràcies a la parada de Sant Tomàs els alumnes i professors de la Universitat de Vic, poden gaudir setmanalment dels seus productes. La novetat d’aquest 2019 és que, a diferència d’anys anteriors, cada dimarts de cada mes la ubicació de la parada es trasllada a la Torre dels Frares, l’altre Facultat de la Universitat de Vic per donar servei a la totalitat d’alumnat i professorat.
Un cop ha passat l’hora punta d’esmorzar, el volum de gent que s’acosta a la paradeta comença a disminuir i l’Elisabet i la Pilar ja comencen a fer cara d’avorrides. “Els clients venen per tongades”, explica la Laia, “sobretot en tenim molts a l’hora d’esmorzar, després ja disminueix progressivament i a la tarda costa una mica més”. Aviat arribaran els dos substituts de l’Elisabet i la Pilar per plantar-se al darrera de la paradeta i, amb un somriure permanent dibuixat a la cara, vendre a la comunitat universitària els seus productes.
{{ comment.text }}