Adrián León i Rita Sardà. Vic
Fátima Ofkir Reyes, cursava el primer curs d’Educació Infantil. A la seva majoria d’edat estava travessant una situació complicada a casa seva. Un pare que havia abandonat el nucli familiar, una difícil situació econòmica i la terrible depressió que passa la seva mare Rosario fan a Fátima convertir-se en el blanc fàcil per a qualsevol mena de “proposta” per tal de salvar la seva situació familiar. “Tot aquest revés fa que ella comenci a canviar les seves amistats, deixa de costat l’esport, el softball, i comença a relacionar-se amb companyies que cap pare volgués per als seus fills”, explica la seva advocada, Mónica Santiago. Aquest canvi d’actituds sobtades fa que Fátima prengui comportaments que fins a aquest moment no havia fet. “I d’aquesta manera, és com arriba a ser una víctima captada per una organització de tràfic d’estupefaents internacional que li efectua una sèrie de propostes i ella, dins de la seva situació de vulnerabilitat, accepta la proposta”, explica Santiago.
A més, l’advocada comenta que les amistats que Fátima va triar en aquell crucial moment estan a tot arreu. “Cadascun de nosaltres, si furguem una mica en la nostra joventut, segur que en algun moment hem estat en la vora d’alguna cosa, potser no tan greu, però en el qual un diu mare meva, en aquell moment gairebé em passa això! En el cas de la jove espanyola es van produir una sèrie de condicionants socials que la van fer caure en un entramat pel qual ara, des del despatx d’advocats Vosseler, s’està lluitant.
Des de Vosseler s’ha realitzat una recerca de manera que, en el 2016, moment de la marxa del pare, Fátima comença a deixar constància en les seves xarxes socials del declivi del seu rostre, en la manera de vestir, fins i tot, en les companyies que freqüentava. Aquesta recerca per part de la seva advocada corrobora que en tot moment podia ser víctima de qualsevol oferta on perillés la seva situació.
Rosario, la mare de la jove, explica que mai es va arribar a imaginar les dimensions de l’ocorregut, encara que des d’un punt de consciència i ara des del succeït; “com no em vaig adonar d’això abans, que ho estava veient tots els dies, que em necessitava i jo estava més preocupada de la meva situació personal, de la meva situació econòmica i de com sortir d’allò que em feia no ser jo”. Però ara amb el temps, es pregunta que quan un està ficat en un túnel sense poder sortir i asfixiat pels problemes que dona la vida, “t’adones que la que realment necessita la teva ajuda és la que està al teu costat”, explica Rosario.
El viatge d’anada, però no de tornada. Una proposició que Fátima va acceptar per a salvar la situació que travessava la seva mare.
![](https://el9nou.cat/wp-content/uploads/2020/12/Unknown-1.jpeg)
Un viatge de somni a Oman, despeses pagades, diners per les molèsties i amb allotjament en un dels hotels més turístics del califat, una proposta que qualsevol jove en una complicada situació acceptaria sense pensar-s’ho, amb l’objectiu de portar una mercaderia. Fátima va realitzar el seu viatge des de la ciutat Comtal el 9 d’agost de 2018 cap al golf d’Oman. La jove en tot moment fa el seu viatge en solitari, “em diu que es va un cap de setmana fora de Barcelona, però en cap moment que agafaria un avió per a fer un viatge de 10h i 21 minuts”, explica la mare.
La persona que li ofereix aquesta proposta i li proporciona el bitllet i les despeses pagades resideix a Espanya segons ens aclareix Santiago. “S’ha dit que era la seva parella. No tinc informació que sigui la seva parella. No sé d’on ha sortit. Pot ser que ho sigui, però jo no tinc constància d’això. De fet, ella em parla de qui era la seva parella i, precisament, no era aquesta persona”.
Fátima una vegada arribada a Oman, li diu el contacte espanyol cap a on s’ha de dirigir i a quin hotel ha d’anar. La jove a l’arribada a l’hotel ha de preguntar a recepció pel número d’habitació, li donen les claus i es dirigeix a la seva destinació. Justament, en aquesta habitació l’informen que hi haurà un paquet el qual ha de portar-se de tornada a Barcelona.
La mercaderia que entreguen a Fátima consta de 7 quilos de morfina, una fet que ella desconeix, però que en obrir el paquet s’espanta, veu el que conté la bossa i desisteix en continuar amb el pla proposat.
“Aquest paquet li deixa un tercer. Hi ha tres detinguts en aquesta causa. Hi ha un que és un senyor iranià, que aquest senyor pertany a l’estructura internacional de tràfic de drogues i l’estructura és d’un xeic àrab que es troba a l’Aràbia Saudita, segons la causa Oman”, explica l’advocada.
Fátima manifesta al contacte espanyol la seva cancel·lació de l’acord pactat per missatgeria instantània del seu telèfon mòbil, és aquest quan li diu que tranquil·la, que no es mogui de l’habitació, que ell agafa un vol, anirà i s’encarregarà de tot. ”I d’aquí, la importància d’aquest mòbil que estic intentant recuperar precisament, ja que conté l’historial de missatges amb aquest noi i la seva negació rotunda per a no seguir el pla”, manifesta la lletrada.
Durant la nit de l’11 d’agost, es presenta la policia omaní a la seva habitació, obren la porta, l’envolten i li diuen si hi ha alguna substància a l’habitació que consideri que no és bona. Fátima diu que sí i postil·la que això no és seu, que ella no vol fer-se responsable d’alguna cosa que no li pertany. A més, de posar-se en mans de la policia per a ajudar a tot el que sigui possible. És en aquest moment que els mostra les converses del seu mòbil amb el contacte espanyol que, es troba de camí.
El noi arriba a l’hotel i s’allotja a l’habitació contigua a la de Fátima. Ell li diu que si pot encarregar unes pizzes per a quan les reculli assegurar-se que és ella. La Fátima li fa cas, però a ell no li quadra alguna cosa que no va bé i en aquest moment, la policia surt de l’habitació de Fátima i el detenen.
Segons informa l’advocada Mónica Santiago la policia era coneixedora dels 7 quilos de morfina que es trobaven a l’habitació de Fátima perquè feia un mes que estaven perseguint una operació secreta sobre tràfic d’estupefaents relacionada amb una organització internacional.
“Normalment, quan s’utilitzen a aquesta mena de persones vulnerables, que no es dediquen a això i que no tenen experiència en la matèria. Les utilitzen com a esquer per a la policia perquè, d’altra banda, passin per altres llocs. Això és el que es fa. Es fa amb gairebé tots els països, sobretot llatinoamericans, per a distreure l’atenció de la policia i segurament, és el que es pretenia fer amb la Fátima”, comenta Santiago.
Rosario s’assabenta de la detenció de la seva filla, ja que és aquesta la que truca al seu nòvio i ell informa la mare. Rosario no espera ni un segon i truca a l’ambaixada espanyola d’Oman, és en aquesta trucada, on li expliquen la situació en la qual es troba la seva única filla.
Els duríssims dos anys i mig de Fátima a la presó d’Oman
Dos anys i sis mesos és el que porta Rosario sense veure a la seva filla. Fàtima es pot comunicar amb la seva mare dues vegades al mes “la trucada quan arriba al minut i poc es talla”, explica la Rosario.
“Ella no sap que la seva condemna és perpètua. Ella no té coneixement. Ella creu i pensa que hi ha un recurs d’aquests 25 anys, d’aquests supòsits 25 anys. No té noció del que està ocorrent de debò. Qui pot pensar que està bé?, expressa la Rosario.
La situació en el centre penitenciaris de dones a Oman no ofereix ni ajudes psicològiques, ni metgesses per a tractar la depressió que la jove està travessant durant aquests dos anys i mig a la presó. A més, de no haver-hi ni un menjador on se’ls proporcioni les seves dietes, són els familiars els que han de donar menjar i elles cuinar-se cadascuna lo seu. “Si no fos pel consolat espanyol la meva filla passaria molta fam”, relata la mare.
“A mi la sensació que em dóna és que està en declivi, que lògicament manté un fil d’esperança quan la truquem. Jo no tinc valor de dir-li que li han condemnat a cadena perpètua perquè pensa que pot ser capaç de qualsevol cosa. Hi ha estudis que diuen que a partir de quatre anys un pres desconnecta. És a dir, ja no té cap mena d’esperança i a partir d’aquest moment poden passar moltes coses”, explica l’advocada.
“Ella necessita saber que la portarem aquí. Necessita saber que ella podrà venir a Espanya”,
Mónica Santiago
Les trucades de la jove a la seva mare sempre mantenen les mateixes paraules; “Treu-me d’aquí si us plau, no puc més, t’ho suplico mamà”. La Rosario explica que l’escoltar a la teva filla a tants metres de distància, en un altre país i en la situació de Fàtima, és alguna cosa que no es pot manifestar amb paraules i menys per a una mare.
“Morta en vida”
Rosario Reyes assegura que tot i trobar-se ‘morta en vida’, com ho ha definit ella mateixa al Sense Boira, té esperances. Sempre n’ha tingut i “mentre hi ha esperances hi ha forces”. “Una mare mai es rendeix”. La situació emocional és “terrible, moltes vegades em sento perduda”, però també afirma que es troba recolzada per persones que l’ajuden a ser valenta, “persones que estan en el mateix vaixell que jo”.
La mare assegura la impossibilitat d’expressar amb paraules el sentiment que té a dins. “Com a mare segur que he comès errors, però no m’ho podia arribar a imaginar, ni jo ni qualsevol que la conegui”. No obstant això, les ganes de veure la seva filla, tenir-la a Espanya i poder-hi parlar, perquè “de dubtes n’hi ha molts”, la mantenen amb forces i energies.
Cadena perpètua i sentència firma
Fátima ha estat condemnada a cadena perpètua per pertànyer a una banda internacional de droga per uns missatges en un mòbil. Mónica Santiago assegura que no s’ha provat la ubicació de Fàtima en una jerarquia, no s’ha provat que hagi fet operacions reiteratives en el temps –”Omán no ha demanat antecedents penals a Espanya”– i tampoc s’ha provat que Fàtima tingui relacions amb altres persones de l’estructura. “Déu és gran i sap la veritat”, així conclou la sentència, segons ha informat l’advocada al Sense Boira.
“Si això t’hagués passat a Espanya, no hauries entrat a presó”, apunta l’advocada. “Has condemnat a una persona de 18 anys a cadena perpètua, que ha col·laborat amb la policia i que ha desistit de l’operació”, afegeix.
Mónica Santiago, advocada de Vosseler, ha agafat el cas fa unes tres setmanes i explica quin ha sigut el procés que ha seguit; primer, “he traduït la causa i me n’he adonat que la sentència és firma des del 9 de setembre de 2020, quan se m’havia dit que estava pendent de recurs d‘aprovació”; segon, “he vist que el recurs es va presentar fora de termini, el pitjor que et pot passar com advocat i ho trobo surrealista amb el cas de cadena perpètua d’una nena de 18 anys”; tercer, “la persona designada pel Consolat no era advocada”; i en quart lloc, “el despatx que ha gestionat el cas considera indignes els casos de drogues”.
El principal objectiu del bufet d’advocats Vosseler és aconseguir portar a la Fátima a Espanya, Mónica assegura que la possibilitat de reduir la pena un cop sigui a la península ja és una altra guerra. “Quan estigui aquí, jo, en un principi, em donaria molt per satisfeta”, sentencia.
Des de Vosseler han presentat una carta de súplica a tots els eurodiputats del Parlament Europeu, s’han posat en contacte amb la ministra d’Assumptes Exteriors del Govern Espanyol i han enviat una carta al Papa Francesc per comunicar-li la situació. Rosario Reyes, la mare de Fátima, va enviar, també, una carta al rei actual, que va contestar delegant el tema a la ministra d’Assumptes Exteriors, la qual no tenia coneixements de causa, segons afirmen Mónica Santiago i Rosario Reyes. “El govern té unes obligacions amb Europa, potser s’hauria de revisar el protocol per què qualsevol persona, en qualsevol país del món, quan quedi detenida, sigui culpable o no, l’ambaixada o el Consolat tingui l’obligació d’informar al govern que correspongui”, afegeix l’advocada.
“En el cas de Fátima, els instruments jurídics ja s’han esgotat i ara només es tracta de voluntat política”
Mónica Santiago
#FreeFatima i el poder dels mitjans de comunicació
#FreeFatima és una iniciativa que pretén donar veu amb l’objectiu d’aconseguir portar a la Fátima des d’Omán fins a Espanya. Amb aquest mateix objectiu, Carles Puigdemont ha presentat al Parlament Europeu la súplica d’un tractat per portar la Fàtima a casa.
Pilar Rahola, en diverses ocasions, també ha fet una crida al govern espanyol per crear un conveni que li permeti, com a mínim, poder estar en una presó espanyola.
Mónica Santiago, advocada del cas, defineix els mitjans de comunicació com una eina bàsica, amb molt potencial i absolutament necessària. “Nosaltres volem que se’n parli, que s’indagui, que se sàpiga qui és Fàtima, només volem que no s’oblidi”. Ressalta una falta de consciència general i demana una responsabilitat individual en tot el que passa. “El que li ha passat a Fàtima, d’alguna manera, en som tots responsables, només ens interessem per un mateix i el que pugui estar vivint, patint o sentint el veí no ens importa”. Expressa que, al final, tots formem part d’aquest món globalitzat i potser podem aportar-hi una mica més, encara que només sigui parlar-ne i debatre-ho, intentant allunyant-nos d’aquest pan y circo de l’antiga Roma encara present.
La magistrada apunta que hi ha 2.440 presos espanyols en diferents països del món. “Fátima és el que ens ha de fer pensar si els protocols funcionen, perquè més enllà del que la persona hagi fet o hagi deixat de fer, hi ha uns drets inalienables. Encara que siguis pres, hi ha uns mínims que s’han de complir i que els hem anomenat drets humans”.
{{ comment.text }}