Sonia Ortega i Tamara Garcia. Vic.
Les eleccions del 10 de novembre van deixar uns resultats independentistes en tota la comarca d’Osona i, especialment a Vic, on més d’un 70% dels votants han triat partits independentistes perquè els representin en el Congrés dels Diputats. L’auge de la dreta no s’ha reflectit a Vic on Vox ha obtingut un 3% dels vots. Davant dels resultats, hem pogut parlar amb Lluís Corominas president del PDeCAT a Vic, actualment Junts per Catalunya, el partit que ha obtingut més vots en la capital osonenca i on també tenen majoria en l’ajuntament de la ciutat.
P: En les darreres eleccions JxCAT ha estat el partit més votat a Osona, perquè creu que ha estat així?
R: Nosaltres juguem amb un avantatge i és que juguem amb tenir el president Puigdemont al nostre darrere, per tant jo entenc que molta gent té ganes de què el president Puigdemont pugui sortir-se i ens donen suport en aquest aspecte. Altres vessants són pels votants tradicionals, gent que ha votat pel seu partit de tota la vida, encara que desconegui ben bé qui va al davant. I l’altra és que en els últims dies, el nostre rival polític en l’àmbit català es ERC, va donar un missatge que distorsionava una mica i ningú sabia massa on era. Per altra banda, la candidata Laura Borràs és una persona que és molt planera i té una manera molt correcta de parlar i de dir les coses i crec que és un model de política que la gent li pot agradar.
![](https://s3-eu-west-1.amazonaws.com/el9nou/images/2019/11/jxcat.jpg)
P: Creu que la gestió de l’Ajuntament de Vic ha influenciat als votants perquè votessin al seu partit en comptes d’altres partits independentistes?
R: Sí, tot i que la gent modifica el seu vot en funcions de les eleccions en les quals es troba. Tot i la volatilitat del vot, crec que si una persona veu que un partit ha funcionat a casa seva doncs és més fàcil que hi doni suport. Nosaltres veníem d’una majoria absoluta de JxCat a Vic i segurament, això pot tenir alguna cosa a veure.
P: Gairebé un 70% dels vots osonencs són a partits independentistes, com se senten davant aquest fet?
E: Això reflecteix la realitat de casa nostra. No cal esperar al dia de les eleccions per veure-ho, pots veure en una concentració o quan hi ha alguna manifestació. La gent està molt cansada amb la situació amb Espanya i són gent que bàsicament són independentistes i les seves votacions són independentistes.
P: La sentència del procés ha comportat la pujada de vots independentistes?
R: Segurament. Crec que els processos electorals fan molta mandra a tothom, a vegades fins i tot als que ens hi dediquem. La sentència del procés el que ha fet és despertar el vot, posar un altre cop al cap de tothom que hi havia un conflicte que no està solucionat de cap de les maneres i els catalans tenim aquesta sort o aquesta desgràcia que hi ha dia d’avui, l’única manera que podem expressar aquest desig és mitjançant els vots, encara que no sigui en un referèndum, per dir que nosaltres hi som i continuem alçats, donant suport a candidatures independentistes.
P: Quina opinió té vostè sobre les accions dels CDR i Tsunami Democràtic?
R: Inevitables.
“Sóc una persona que fins fa 4 dies fugia d’una vaga, fugia de molts tipus de manifestacions”
Vaig veure un exemple clar fa anys amb la Plataforma per l’Habitatge que era una gent que quan veies que es tancaven en una sucursal bancària i pensaves: “ostres no sé si el què estan fent és el més correcte”. Però clar a aquesta gent no els hi donaven cap altra oportunitat, havien de portar les seves reivindicacions a un extrem perquè la gent els hi fes cas, i entenc que és el mateix que estem vivint en aquests moments. Evidentment hem d’intentar que les accions siguin no violentes però quan ajuntes tantes persones són moltes maneres de fer i de veure les coses i no saps mai com acabaran.
P: Que opina del preacord d’UP i PSOE?
R: Ens podien haver estalviat les eleccions que costen uns diners i un esforç de la gent. També penso que és un acord i l’única manera de barrar el pas les forces polítiques espanyoles.
P: El preacord declara la intenció de dialogar per mantenir la unió d’Espanya, creieu que podreu arribar a dialogar amb el govern espanyol després que Pedro Sánchez no agafés el telèfon?
R: L’acord demostra que a vegades hem d’arribar a l’absurd per poder fer una cosa concreta. Fins fa 4 dies el Podem i PSOE s’ho deien absolutament tot, en canvi ara no els hi ha calgut ni 24 hores per arribar a un acord. Jo penso que sí, aquesta hauria de ser la solució lògica d’entrada i no hauríem d’haver arribat on som de cap manera. Entenc que serà complicat perquè els espanyols, quan dic espanyols em refereixo als partits però òbviament darrere els partits hi ha persones que els vota, han portat les coses a un punt que no calia. Això no és nou sinó que ve des de l’Estatut. Jo vaig votar que no perquè el que realment volia era la independència per Catalunya, però una majoria de catalans li van donar el vis i plau i per tant, teníem un Estatut que està a anys lluny de la independència però sí que suposava un pas endavant pel que fa als Estatuts anteriors. En aquell moment el PP recollint signatures i el PSOE portant-lo al defensor del poble s’ho van carregar. Estem parlant de l’any 2010.
“Segurament si haguéssim donat per bo aquell Estatut, no estaríem en aquests moments parlant de què estem parlant. Que igualment a mi no m’interessava però la situació hi hagués set una altra”.
P: Quines condicions haurien de complir-se perquè votessin a favor a la investidura o s’abstinguessin?
R: Desgraciadament no dependrà de mi però no hi pot haver altra solució que deixar sense efecte un judici que no s’aguanta per enlloc, que això ho haurien de reconèixer i sobretot que és pactes un referèndum.
P: Quina solució creieu que és la més adequada per solucionar els problemes de comunicació entre Espanya i Catalunya?
R: Els telèfons no funcionen. És evident que Espanya no pot viure d’esquena a Catalunya i pensant que els problemes se solucionaran només tancant a la presó a líders polítics i amb repressió, la solució és tan senzilla com veure’s. Hem arribat a un punt de crispació tan forta que, fa temps quan l’Iceta va dir que posarien una persona perquè fes de mitjancera entre uns i els altres, i ja se’l van menjar. Doncs imagineu-vos com és això, un país que ha parlat amb ETA quan mataven, i no a qualsevol persona sinó a les quals pertanyien als partits que en aquell moment governaven i van acceptar seure amb ells. Doncs això és trist perquè sempre he pensat que el tractament que se’ls hi donava era injust i no perquè se’ls enviava a qualsevol racó d’Espanya i així no castigaves als presoners sinó a la seva família que no hi tenia cap culpa, però en aquell moment en situació d’armes i de morts de seure a parlar. Com és que no poden parlar amb una gent que l’únic que demanen és deixeu-nos votar, no té cap sentit això.
{{ comment.text }}